Studio Ghibli, Nihon Terebi, Dentsu, Hakuhodo DYMP, Walt Disney japan, Mitsubishi och Toho presenterar
Scen och manus: Hayao Miyazaki Producent: Toshio Suzuki
Baserad på mangan av Chizuru Takahashi och Tetsuro Sayama Manus: Keiko Niwa
Musik: Satoshi Takebe
UPPE PÅ VALLMOKULLEN
"Sayonara no Natsu" framförd av Aoi Teshima "Ue wo Muite Aruko" framförd av Kyu Sakamoto
Karaktärsdesign: Katsuya Kondo Bildbehandling: Atsushi Okui Ljud: Koji Kasamatsu
Masami Nagasawa Junichi Okada
Keiko Takeshita, Rumi Hiiragi Yuriko Ishida, Jun Fubuki
Takashi Naito, Shunsuke Kazama Nao Omori, Teruyuki Kagawa
Regi: Goro Miyazaki
Kannan bubblar Och riset kokar
skärbrädan ligger redo
Tofun guppar Äggen är kläckta
Natton är härligt klibbig
Häll i äggen i stekpannan
Blanda mison i en kastrull
Lägg upp det heta riset
Frukosten är under kontroll
Nu är det dags att väcka de andra
Och när alla samlas till bord
Äter vi tillsammans
Medan solen skiner
Ännu en frukost
Har jag lagat åt er
Skynda er nu, skynda er nu
Jag hoppas att det smakar
Ännu en frukost
Har jag lagat åt er
Skynda er nu, skynda er nu
Jag hoppas att det smakar
- God morgon! - God morgon.
- Är Sora vaken? - Hon sitter framför spegeln.
- God morgon. - God morgon.
- Kom du hem sent i går, Hokuto? - Jag blir sen i kväll också.
- Ska jag spara lite kvällsmat åt dig? - Ja, det vore snällt.
- Du är fantastisk, Umi! - Vi har personalbrist.
- Det är hål i min socka. - Lägg den bredvid symaskinen.
- Du har alltid hål i strumporna. - Det är inte mitt fel.
- Det här är till dig, Riku. - Jag behöver större matlådor, syster!
Blir du inte mätt på det där?
- Riku... Du kan få mitt ägg. - Tack!
Du måste äta ordentligt, Hokuto.
Vem är det som är läkare här?
Varför har du i så mycket sojasås?
- Jag tycker att det är gott. - Jag med.
Hirokoji! Frukosten är klar.
- God morgon! - God morgon.
Du och Hirokoji kan dela på mammas portion, Riku.
- Vill du ha te, mormor? - Nej, jag har redan tagit en kopp.
- God morgon! - God morgon.
Tack.
- Varsågoda och ät. - Tack så mycket för maten!
- Du är sen. - Jag får inte ordning på frisyren.
- Jag tycker att du är fin. - Tack så mycket för maten!
- Ska du jobba i kväll, Hokuto? - Ja.
- Då går jag. - Hej då!
God morgon.
Vill du ha skjuts?
- Nej, det behövs inte. - Som du vill.
- Skulle du kunna hänga upp tvätten? - Visst. Vi ses sen.
Då går jag.-
KONANSKOLAN
- Där är hon. - God morgon.
- Handlar det här om dig, Umi? - Det är bara du som hissar flaggor.
LATINHUSETS VECKOBLAD
"Fagra flicka, varför hissar du dina flaggor mot skyn?"
- Visst handlar det om dig, Umi? - Ja.
Så det var du, Matsuzaki?
- Lika dumt som att skicka flaskpost. - Håll tyst!
Yoshino bor i princip i latinhuset.
Uppställning!
- Vi har paxat ett bord. - Okej.
Nobuko! Här är vi.
- Har ni väntat länge? - Udon med curry igen?
Jag tycker att det är gott. Du har ju alltid med dig ankobröd.
- Vad gott det ser ut, Umi! - Laga din egen mat nån gång.
- Hon kan inte. - Jag kan visst laga mat.
Vad håller de på med?
Det är dags.
PROTESTERA MOT RIVNINGEN AV LATINHUSET
Kom igen då.
Traditionen går vidare!
Titta hit är ni snälla.
Det där var häftigt!
- Hur är det med dig, Umi? - Så idiotiskt!
- Jag är hemma! - Välkommen hem.
- Förlåt. - Det är ingen fara alls.
Så där ja. Fisken var jättebillig i dag.
Tack! Jag borde nog fritera den.
Jag går till mormor en stund.
- Mormon Det är Umi. - Stig på.
Du är verkligen duktig på att hålla budgeten.
Det är tack vare att mormor lägger ut för Tomokos lön.
Jag hade anställt henne även om jag inte hade haft ett pensionat.
Jag oroar mig mer för din skull Tycker du inte att det är jobbigt?
Jag behöver inte känna mig ensam när jag är med er.
Vet du en sak?
Det smärtar mig när jag ser dig hissa flaggorna.
Jag tänker alltid på hur mycket du måste sakna din far.
Träffa en trevlig pojke, så du slipper hissa de där flaggorna.
- Föreståndarinnan? - Kom in.
- Jag är klar för dagen. - Tack ska du ha.
Jag går och lagar kvällsmaten.
- Det var inte illa. - Jag vet!
Tjejerna tänker starta en fanklubb för Shun Kazama.
- Är han snygg? - Han är helt elektrisk.
- Är han son till en elektriker? - Hirokoji!
"Fagra flicka, varför hissar du dina flaggor mot skyn?"
Furstendömet Valakiet låg mellan Osmanska riket och Ryssland.
STOPPA RIVNINGEN AV LATINHUSET!
- Storasyster! - Vad är det, Sura?
Jag köpte det här för 30 yen.
30 yen för det där?
Visst är han cool? Jag vill ha hans autograf.
Kan du följa med till klubbhuset och fråga Kazama?
- Nej, jag har aldrig varit där. - Snälla!
Snälla, syster! Snälla.
RIV INTE LATINHUSET!
Kom.
- Ursäkta. - Det är fina solfläckar i dag.
- De ligger i en perfekt linje. - Det måste bero på solens magnetfält.
Ursäkta! Var ligger redaktionen för Latinhusets veckoblad?
Tredje våningen med arkeologiklubben.
Tack.
Städar de aldrig här?
- Tjenare! - Yoshino.
- Var är arkeologiklubben? - Där uppe.
- Följ skylten till litteraturklubben. - Tack.
Äntligen! Två unga flickor. Filosofiklubben har väntat på er.
Det var länge sen vi hade nya medlemmar.
Min kamp har inte varit förgäves.
Vi ska till litteraturklubben.
Var inte blyga. Vill ni diskutera existentiella frågor?
Eller vad sägs om lite Nietzsche?
Kemiklubben! Ni stör alltid.
Om ni inte flyr kommer ni att stå där hela dagen.
Vad sa du, din lumpna alkemist?!
Vi utför åtminstone reella experiment.
Nya poeter! Dra er energi från molnen, ljuset och stormarna.
Ge mänskligheten en ny inriktning.
Den nya erans Copernicus...
De svarade! En gymnasieelev från Japan anropar!
LITTERATURKLUBBEN
Här är det.
- Matsuzaki? - Yamazaki.
Ordförande! Vi har fått ovanligt besök.
Är ni här för litteraturklubben eller arkeologiklubben?
Säg inte att ni är här för den där blaskan vi ger ut.
Lägg av, Mizunuma. Kom in och...
- Vi riskerar att försvinna. - Ja.
Vi är de sista medlemmarna i arkeologiklubben.
Skulle jag kunna få din autograf?
Det kan du väl bjuda på, superhjälten?
- Tack så mycket! - Din hand...
Det är inte från hoppet. Jag blev riven av en katt.
Av en katt?
Skulle du kunna skriva rent lite stenciler i stället för Shun?
Jag är så upptagen med kampanjen mot rivningen.
- Är du hennes lillasyster? - Ja, Sora Matsuzaki.
Du kan väl hjälpa till? Jag har så dålig handstil.
Sluta nu, Sora. jag...
PROGNOS FÖR FYSIKPROV
- Vem har du i fysik? - Suzuki.
Du får du nytta av den. Mizunumas provprognoser träffar oftast rätt.
Ja, men de sista 17 procenten hänger på din egen tur.
Då ses vi klockan sex.
- Ska vi gå? - Ja.
Matsuzaki... jag kan eskortera dig ut-
-så du inte fastnar hos vår filosof.
Du kan börja härifrån.
Vi måste agera!
Vi kommer inte att kunna se våra företrädare i ögonen.
Vi börjar nu, Shun. Vill du följa med, Matsuzaki?
- Vi ska hålla möte om rivningen. - Är klockan så mycket?
- Jag blev precis klar. - Tack så mycket för hjälpen.
Möte!
Samling, allesammans! Mötet börjar nu.
Jag är hemma.
- Välkommen hem, Umi. - Jag blev lite sen.
- Kan du skära upp grönsakerna? - Visst.
Jag är hemma, mormor.
Riku! Kan du springa ner och köpa lite kött?
Nu?
- Sora! - Kazuo Funaki ska sjunga snart.
- Bad du inte Tomoko handla? - Jag använde allt till matlådorna.
- Sätt på riset om tio minuter. - Uppfattat.
- Ska du ut och handla? - Ja...
Jag kan skjutsa dig ner.
Var inte orolig. Jag kan bromsa. Hoppa upp nu.
- Är mötet redan slut? - Nej, det pågår fortfarande.
Men jag har en tid att passa.
Har du tryckt stencilerna?
Skämtar du? Jag tänker göra det i morgon bitti.
Kazama... Det är en sak jag vill fråga dig.
Den där dikten i veckobladet...
- Vad skulle du säga? - Det var inget.
Tack.
- 400 gram fläskkött, tack. - Två kroketter.
- Det blir 240 yen. - Tack.
Välkommen tillbaka.
- Tack för skjutsen. - Hugg in.
Jag måste orka ända hem.
Var bor du?
- Honmachi. - Det var långt bort.
Vi ses.
Tack för skjutsen!
Det här var gott.
Hirokoji... Kan jag komma in?
Mår du inte bra?
Du kan gå i förväg. Jag kommer in, Hirokoji.
Vad fint.
Jag borde inte måla på natten. Färgerna är helt fel.
Den är jättefin. Vad är det här?
Det är båten som brukar svara när du hissar flaggorna.
Fast du kan nog inte se det därifrån du står.
Svarar den mig?
Jag är utsvulten.
- God morgon. - God morgon!
Jag har tryckt dem. Du har vacker handstil.
Så bra.
Förresten...
Finns det nåt annat jag kan hjälpa till med?
Självklart.
Men jag kan inte stanna kvar så länge efter skolan.
Jag kan ge dig några stenciler som du kan skriva av hemma.
Det är debatt efter skolan i dag. Vill du vara med?
Förlåt, jag kan inte i dag.
Vi ses!
Umi! Vi ska gå och äta anmitsu.
- Har ni ingen klubbaktivitet? - Nej, det är debatt.
Tomoko är borta, så jag måste gå hem tidigt.
Den här vägen! Debatten börjar snart.
BEVAKA LATINHUSET!
Bra. Stanna där.
Det kommer att gå hett till i dag.
Välkommen! Är du på väg hem? Jag har fina flundror i dag.
Då tar jag några såna.
- Har mamma kommit hem än? - Inte än.
- Jag hämtar dem sen. - Vart ska du?
Vi har haft fred i nästan 10 år.
Att Tokyo fick Olympiska spelen innebär ett stort steg för vårt land.
Ett nytt samhälle måste byggas på det gamlas ruiner.
Vi är tvungna att riva Latinhuset för att bygga ett nytt klubbhus.
- Det är elevernas vilja. - Syster!
- Hur går det? - Jag vet inte.
711 personer vill ha ett nytt klubbhus.
Det motsvarar 80 % av elevantalet.
Vi måste acceptera skolledningen: förslag.
Ni är som gubbarna som styr landet.
- Ni följer bara blint med strömmen. - Det är jag som har ordet!
Vad ska du ha dina kalebasser till om de saknar innehåll?
Demokrati innebär inte att majoriteten-
-får styra och ställa som de vill!
- Vill ni förstöra det som är gammalt? - Det är jag som har ordet!
Det är samma sak som att utplåna vårt förflutna!
Bryr ni inte er om människorna som har levt och dött före oss?
Det finns ingen framtid för dem som bara dyrkar det nya!
Ni kan inte ignorera minoriteter om ni vill ha demokrati!
Släng ut dem från mötet!
Håll stånd!
- Lämna podiet! - Det är ingen idé att kämpa emot.
- Det är bra! - På dem!
En vit blomma slog ut
Långt bort i mitt hemlands drömmar
När jag tog farväl
Vände du dig bort
Utan att säga ett ord
Vemodet i mitt hjärta
Var likt en vit blomma
Vemodet i mitt hjärta
Var likt en vit blomma
- Vad tyckte du om mötet? - Det var jätteroligt.
- Alla brann för sin sak. - Det blir alltid så där.
Han har 80 % av eleverna mot sig.
Mizunuma kommer inte att kunna hindra rivningen.
Ni borde kanske städa upp ordentligt.
Huset är gammalt, men fint.
Om ni gör rent och bjuder in tjejerna kommer de nog att tycka om det.
- Så var det för mig. - Städa säger du?
Grabbarna säger att damm är en del av deras kultur.
Prognosen för fysikprovet blev en hit.
Alla ser fram emot prognosen för matteprovet. Jag också.
Tack så mycket för hjälpen.
- Hej då. - Vi ses.
Umi! Tack ska du ha.
Javisst ja! Fisken.
När alla började sjunga gick lärarna tyst ut igen.
Latinhuset är sig likt.
Ordförande Mizunuma är min klasskamrats lillebror.
- Var hans storebror också ett geni? - Storasyster. Hon är astrofysiker.
Vad pratar ni om?
- Whisky?! - Jag hade sparat undan den.
- Jag skär upp lite ost. - Barn får inte dricka.
Umi! Du kan väl bjuda in dem till min avskedsfest?
- Vilka då? - Killarna så klart.
Killar?
Hallå.
H-O-K-U-T... Hokuto!
Förstår du flaggsignaler?
- Kom in. - Gästerna är här.
Jag kommer!
Du kan väl öppna en klinik här i närheten i stället?
- Kommer vi att bli utkörda? - Du lär gifta dig innan dess.
- Då måste jag skynda mig. - Du blir nog en perfekt hustru.
- Det är ledningen som är problemet. - Rektorn är ju hygglig.
- Han är en slug räv. - Ledningen är ännu värre.
- Tänker han fortsätta som rektor? - Det verkar så.
Vi behöver en strategi.
Ja, men det finns gränser för vad vi kan göra.
- Glasen är slut. - Jag kan diska dem. Ta ut det här.
- Nu kommer sushin! - Som jag har väntat!
Huset är från Meiji-perioden. Det var ett sjukhus från början.
Min morfars far älskade katter.
Det är svårt att tro att det är från samma tidsperiod som Latinhuset.
- Ni tar verkligen väl hand om huset. - Ja.
Var din pappa också läkare?
Nej, han var sjöman.
Nu ger du dig ut på resa
Och lämnar kvar ditt varma leende
Vägen som vi följde tillsammans
Så din pappa var sjöman?
Mormor och morfar var tydligen emot bröllopet.
Så mamma lämnade dem och flyttade ihop med honom.
Jag hörde att din mamma undervisar på universitet.
Var det din pappa som lärde dig flaggsignaler?
Ja, när jag var liten.
Han sa att flaggorna hjälpte honom att hitta vägen hem-
-så jag hissade dem varje dag.
Jag hissade dem på balkongen och väntade på honom.
Varje dag hissade jag dem.
Hans skepp sänktes i kriget mot Korea.
Men jag fortsatte flagga varje dag ändå.
När jag flyttade hit och inte kunde flagga nånstans-
-började jag gråta.
Då reste morfar en flaggstång åt mig.
Vänta lite.
Det här var morfars motlagningsrum, men nu är det mammas studierum.
Vad mycket böcker hon har.
- Är det här din familj, Umi? - Ja.
Är det här din pappa?
Nej, det är morfar. Det här är pappa.
Visst är han stilig? Det var när de gifte sig.
Men jag tycker bäst om den här bilden.
- Yuichiro Sawamura? - Ja, Matsuzaki är från mammas sida.
- Vi ska ta farväl av Hokuto nu. - Vi kommer.
Jag är hemma.
Du är sen. Din mor var orolig.
- Shun! Är du hungrig? - Jag har redan ätit.
ONODERA, SAWAMURA, TACHIBANA
Yuichiro Sawamura...
- Tack för er hjälp. - Vad är det som pågår?
Volontärer! Välkomna till Latinhuset.
Vi är djupt tacksamma-
-för att ni vill hjälpa oss att bevara detta kulturminne.
Alla män! Det tunga arbetet tar vi hand om.
Då börjar vi!
Inte mitt tempel!
- Inga undantag. - Skynda er!
Är ni beredda? Åhej!
Var försiktig.
Var lite försiktiga!
Matte, årskurs 1. Matte, årskurs 2. Det här är ju gamla prov.
- Vi använder dem till prognoserna. - Hokuto hade alla rätt i ettan.
- Ta över här. Allt ska ut. - Okej.
Jag kan hjälpa er där borta.
Ta emot, Matsuzaki.
Mizunuma sa att vi ska bränna allt som vi inte är säkra på.
- Vad smutsigt det är. - När städade ni sist?
Ingen har städat sen jag började här.
Jag tänker minsann ta med badmintontjejerna i morgon!
Sora! jag går hem nu.
Okej, jag kommer hem lagom till kvällsmaten.
- Är nåt på tok? - Nej.
Vi ses i morgon.
- Pappa... Får jag fråga dig en sak? - Jag jobbar. Fatta dig kort.
Yuichiro Sawamura. Visst är det min riktiga pappa?
Vi har ju pratat om det där.
Du är min son.
Det var hård vind dagen du kom.
Sawamura kom till oss med dig och din födelseattest.
Vi hade precis mist ett barn.
Din mor omfamnade dig och började amma dig.
Sawamura var en bra sjöman.
Hans skepp sänktes i strid under kriget mot Korea.
Men han betalade för mjölken ända tills han dog.
Du blir mer och mer lik honom för varje dag som går.
Men du är fortfarande min son.
Tack.
- Har den kommit än, Hirokoji? - Nej, inte än.
Den verkar inte gå förbi häri dag.
LATINHUSET ÅTERUPPSTÅR
- Hokuto. - Umi! Kom in.
- Så du ska åka nu? - Tack för allt, Umi.
- Jag vill vinka av dig. - Nej, lastbilen kommer vid lunch.
Jag kommer att sakna dig.
Jag kommer och hälsar på. Du blir sen till skolan.
Jag hoppas att det löser sig med Kazama.
Vi ses.
Extra, extra!
- Specialnummer av veckobladet! - Vi behöver hjälp i dag också.
- Latinhuset rustas upp! - Extra!
- Jag kommer i dag också. - Tack.
- God morgon! Du sliter hårt. - Nej då.
- Vi behöver hjälp i dag också. - Varsågod, Matsuzaki.
Extra! Specialnummer av Latinhusets veckoblad!
Extra! Extra! Extra!
En till är klar.
Han är så modig!
- Makalöst. - Kom!
Om du inte tycker om mig vill jag att du säger det högt.
Yuichiro Sawamura är min riktiga pappa.
Det är som en fånig dramafilm.
Vad menar du?
Jag har kollat upp mitt personbevis på stadshuset.
- Men då... - Det betyder att vi är syskon.
- Vad ska vi göra? - Vi måste ignorera våra känslor.
Vi får vara vänner som förut.
Hände det Umi nåt i skolan i dag?
- Inte vad jag vet. - Är du säker på det?
- Hon betedde sig så konstigt. - Hon var dyngsur dessutom.
Det måste ha hänt nåt. Hon kommer aldrig hem så här sent.
- Storasyster... Tänker du inte bada? - Jag hoppar över det.
Är du förkyld?
Umi!
Umi? Umi!
- God morgon, Umi. Har du sovit gott? - Mamma? Är du tillbaka?
Vad pratar du om? Jag har varit här hela tiden.
Umi! jag ska hissa flaggorna. Kommer du?
Pappa...
Umi... Den här gången kan jag vara hemma länge.
Vad stor du har blivit.
Säg till om ni behöver material. Han jobbar i byggbranschen.
- Lova inte bort andras saker. - Vad då? Det är ju goda tider.
- Jag håller på er. - Tack så mycket.
- Det var inte illa. - Det här har vi Umi att tacka för.
- Hon är vår lyckogudinna. - Hejsan!
Det är rena byggarbetsplatsen.
- Vad håller du på med? - Jag...
Ge hit den där.
Du skulle inte bli klar om du så höll på i hundra år.
- Otroligt! - Min pappa är murare.
- Så vackert. - Prata inte strunt.
- Väggen alltså. - Vad sa du?!
- Hej. - Tack så mycket för i dag.
Går det bra att stanna så här länge?
Sora lagar maten i kväll Finns det nåt mer jag kan göra?
Du skulle kunna göra det här.
- Kan jag göra det till i övermorgon? - Ja, självklart. Tack ska du ha.
- Hej då. - Hej då.
BESÖK DET NYA LATINHUSET
MAJORITETEN AV FLICKORNA ÄR EMOT RIVNINGEN
PROVRESULTATEN ÄR KLARA PROGNOSERNA STÄMDE
MAJORITETEN AV ELEVERNA ÄR EMOT RIVNINGEN
Är alla beredda?
Umi! Vänta lite.
Shun! Krismöte! Skolledningen har beslutat att riva klubbhuset.
- Rektorn vägrar göra nåt. - Vi som har gjort så fint!
- Tänker han inte ens komma och titta? - Ser han det här ångrar han sig nog.
Storma rektorns kontor!
Vi kan vädja direkt till skolchefen.
Chefen för Tokumarustiftelsen? Han är svår att träffa.
Åk och prata med dem som våra representanter!
Ja, gör det!
- Vi måste åka till Tokyo, Mizunuma. - Mizunuma!
- Snälla. - Mizunuma!
Det är värt ett försök. Du kan väl också följa med, Umi?
Umi! Gör ditt bästa.
Storasyster... Gör ditt bästa i morgon.
- God morgon. - God morgon.
- Skolkar du från skolan? - Nej, jag bad om ledigt i går.
Okej, då ger vi oss av.
FÖR ETT FRAMGÅNGSRIKT OS I VÅRT VACKRA TOKYO
Nu gäller det att vi skärper oss.
Ja. precis.
- Har ni avtalat en tid? - Nej, vi vill vädja till skolchefen.
De är här för vädja till skolchefen.
Elever från Konanskolan. Tre stycken.
Jag förstår.
Ta den vänstra hissen till fjärde våningen och vänta där.
- Fjärde våningen. - En av er måste skriva sitt namn där.
Är det ni som är eleverna från Konanskolan?
Skolchefen är mycket upptagen och ni har ingen bokad tid.
Vi ber om ursäkt. Vi hoppades på det bästa och kom hit direkt.
Han hinner kanske inte träffa er, men ni kan vänta här ändå om ni vill.
Vi väntar!
- Kimura har bäst ankobröd. - Nakamura är svårslagen.
Vad snackar du om? Du vet ju ingenting.
Tack så mycket.
Jajamänsan. Det kan du skriva upp.
Kom in, ungdomar.
- Ursäkta att vi stör. - Ja, precis.
Ni kan sätta er så länge. Jag är snart klar.
Jag förstår. Hälsa så mycket. Ja.
Sätt er. Varför är ni inte i skolan?
Vi är på flykten!
På flykten? Det var jag också ofta när det begav sig.
Är ni här angående ett klubbhus?
Ja, vi vill be skolchefen att komma och inspektera det personligen.
Ni är varmt välkommen.
- Vilken årskurs går du i? - Tvåan. Jag heter Umi Matsuzaki.
Jag hjälper till med veckobladet.
Varför vill du ha kvar det där gamla rucklet?
För att jag tycker om det. Vi har städat och gjort fint.
Kom och titta själv.
Har ni städat, säger du?
Vad jobbar din pappa med?
Han var sjökapten och dog under kriget mot Korea.
- Ett krigsfartyg? - Ja.
Jag förstår.
Det måste ha varit jobbigt för din mor att uppfostra dig själv.
- Du har blivit en fin flicka. - Tack.
Vi åker och tar en titt.
Tack så mycket!
Det är jag. Hur ser det uti morgon?
Det är på kvällen. Flytta det till fredag.
Jag kommer i morgon.
Jag ska kontakta er rektor och göra en inspektion.
- Det finns schysta vuxna också. - Det är inte över än.
Jag är glad att vi kom.
Jag tänkte hälsa på min farbror. Vi ses i morgon.
Vad ska du göra efter studenten?
Vi är fattiga, så det blir statligt universitet.
Veckobladet då?
Det får nån annan ta över när allt har lugnat ner sig.
- Du då, Umi? - Jag har inte bestämt mig än.
Fast jag skulle vilja bli läkare.
Var det du som skrev den där dikten?
Jag såg dig hissa flagg varje morgon från min pappas bogserbåt.
Jag kunde inte se båten från trädgården-
-så jag visste inte att du svarade mig.
Kazama...
Jag...
Jag hissade flaggorna varje dag till min pappa.
Jag tror att det var han som skickade dig till mig.
- Jag är kär i dig. - Umi...
Det spelar ingen roll om du är min bror.
Jag älskar dig ändå!
Jag älskar dig också.
Jag är hemma.
- Tack får maten. - Mamma!
Umi! Jag är hemma nu.
Välkommen hem! Hur var det i Amerika?
Det var studier dag ut och dag in.
- Har du hittat en pojkvän än, Sura? - Inte än.
- Mamma! Det här var ju jättegott. - Det är nötkött.
- Är det från gris? - Nöt kommer från ko.
Mamma.
Vad gör du uppe så här sent?
- Det är en sak jag vill fråga dig. - Sätt dig.
Jag kunde inte somna och nu är jag alldeles klarvaken.
Det finns en kille i skolan som heter Shun Kazama.
När jag visade fotografiet på pappa hade han ett likadant.
Han säger att Yuichiro Sawamura var hans riktiga pappa.
Var det det här fotografier!
Det är lite komplicerat att förklara.
Jag har ju berättat att din far och jag flyttade hemifrån.
Kommer du ihåg att vi bodde i en lägenhet på andra våningen?
Yuichiro var ofta ute till sjöss.
Jag var gravid med dig och gick i skolan samtidigt.
Jag var så glad att jag kunde studera.
Välkommen hem. Yuichiro! Varför har du med dig en bebis?
Det är Tachibanas pojke. Han är vår nu.
Tachibana dog i en olycka ute till sjöss.
Hans hustru dog efter förlossningen.
Om vi inte tar hand om honom hamnar han på barnhem.
Yuichiro registrerade barnet som sin son och gav honom till mig.
Kriget var precis över, så det förekom mycket adoptioner.
Men jag var redan gravid, så jag orkade inte ta hand om honom.
En kollega till sjöss ville ha barn, så vi lät dem adoptera honom.
Har han blivit en fin pojke?
Det var skönt att höra.
Din far var lite impulsiv, men han var en godhjärtad man.
Det var tack vare honom jag kunde fortsätta studera.
Men tänk om Kazama är pappas barn.
I så fall skulle jag vilja träffa honom.
Är han lik pappa?
Umi...
- Då går vi. - Hej då.
Varmt välkomna.
LATINHUSET VÄLKOMNAR SKOLCHEF TOKUMARU
- Vilken tjusig byggnad. - Tack så mycket.
Och vad gör ni, pojkar?
Vi har studerat solfläckar under tio års tid.
Tio år? Har ni gjort några upptäckter?
Solen har en mycket lång livslängd och vår tid här är kort.
- Det är allt vi vet. - Ett utmärkt svar.
En filosofiklubb? Vill du inte ha ett nytt klubbhus?
Då skulle du få lite fler medlemmar.
Känner min herre till filosofen som bodde i en tunna?
Menar du Diogenes?
Vilka duktiga elever du har.
- Kazama, årskurs tre? - Ja.
Vad är det, pappa?
Den tredje mannen på fotot är här. Han vet mer om din far.
Hans skepp lägger ut klockan fyra. De ska utomlands, så skynda dig hit!
Om världen så skulle sjunka
Bland böljande vågor
Så låt dig inte svepas med
Bortom horisontens rand
Låt oss stå fasta mot vattnet
Likt en bergskedja
Med toppar som sträcker sig
Mot framtidens vind
Om världen så skulle sjunka
Bland böljande vågor
Så låt dig inte svepas med
Bortom horisontens rand
Ni har visat mig hur värdefullt Latinhuset är.
Hur ska vi kunna utbilda ungdomen om vi inte bevarar vår kultur?
Jag har bestämt mig för att bygga det nya klubbhuset på en annan plats.
Du klarade det, Umi!
En sån lycka! En sån lycka!
Hurra! Hurra!
Nu kan vi inleda nästa experiment.
Det är dig vi har att tacka för det här, Umi.
Jag gjorde ingenting.
Det var ju din idé att städa upp här.
- Tack, Umi! - Tack!
Det var väl skönt, Umi?
Umi!
Ni passar så bra ihop!
Ni får ursäkta dem.
Det har dykt upp en sak som de måste ta hand om.
Är de på flykt igen? Ungdomen är så underbar.
Kazama! Stanna, Gen.
Umi?
Var inte orolig. Det här fixar Gen.
- Vi får springa i stället. - Tack!
Förlåt mig, Umi!
- Shun! Skynda dig. - Tack.
Det där är pappas bogserbåt.
De är här, kapten.
Skjut upp avgångstiden 15 minuter.
Så det är du som är Tachibanas son?
Och du är Sawamuras dotter? Du har blivit en vacker flicka.
Var det Shun du hette? Din far hette Hiroshi Tachibana.
Fjärde från höger, främre raden.
Sawamura sitter bredvid honom. Vi var bästa vänner.
- Du måste stå i mitten, Tachibana. - Jag?
- Du är vår ledare. - Nåja, låt gå.
- Se till att inte dö innan mig. - Detsamma.
Gör er redo.
Jag var ute till sjöss när dina föräldrar gick bort.
Hade jag inte varit det hade jag gjort samma sak som Sawamura.
Jag är glad att få träffa Tachibanas och Sawamuras son och dotter.
Tack. Jag har aldrig känt mig så lycklig.
På ett glittrande hav ett skepp försvinner i solljuset
Det signalerar en melodi av farväl
Om jag går ner för sluttningen
Kommer jag att känna en sommarbris månntro?
Min kärlek år en sång
Som jag sjunger högt och lågt
Min kärlek år en fiskmås
Som flyger högt och lågt
Om jag ropar på dig i skymningen
Kommer jag att få se dig
Min älskade månntro?
Vajande trädkronor längs en stig
Lämnar ett farväl av skuggor på marken
Ett gammalt kapell och en vindflöjel i dess torn
Kommer jag att få se en stad i sommarfärger månntro?
Gårdagens kärlek är tårar på min kind
De torkar bort med tiden
Morgondagens kärlek är en refräng
Med ord utan slut
Om vi möts i skymningen
Kommer du att hålla mig
I din famn månntro?
Undertext: Lars Öberg TC:subtitling